Hallå?
Don?
Don!
Draper!
-Melanie. Förlåt. Jag försov mig. -De kommer innan de går till jobbet.
Jag lämnade ett meddelande, men du ringde aldrig.
Du hinner inte duscha.
Jag bäddar sängen.
-Skulle du inte rengöra mattan? -Det gjorde jag.
Behöver den verkligen bytas för att sälja stället?
Kan du inte hyra lite möbler? Det är så ensamt.
Det är bättre. De kan föreställa sig sina egna saker i den.
-Har du någonsin sålt en lägenhet? -Jag har sålt fulare saker än det här.
Kan du gå?
Jag vill inte att du springer på dem.
Lycka till.
Hallå? Ja, jag betalar samtalet.
Hallå? Ja, mamma, du väckte mig.
Jag vet inte. Jag ska inte vara på kontoret än.
Los Angeles ligger tre timmar före. Lät att räkna ut.
Jag vill också prata med honom.
Hej, sötnos. Vet du hur mycket jag saknar dig?
Vad gjorde du och mormor Gail i morse?
Hallå? Hallå?
Room service, tack.
Jag skulle vilja ha ett glas lättmjölk, en grapefrukt, och en kanna kaffe.
Och fattiga riddare.
-Ville du prata med mig? -Kom in. Sätt dig.
Kan jag erbjuda något? Ett block och en penna kanske?
Du kan bli avrättad för att du dricker annat än Coca-cola.
"Till mottagaren"?
Våra goda regenter på McCann-
-har bjudit chefer i vissa underbolag till en syndig semesterort på Bahamas.
-Så du ska hålla tal. -Det var min tanke, bara en enkel skål.
Men Caroline såg sen att de vill ha 2,500 ord om företagets framtid.
-När? -Till måndag. Gott om tid.
Harrys skriver datormanifest, Chaough utvärderar-
-och som avslutning, ett brandtal som säger var vi befinner oss om ett år.
-Herr Sterling, samtal på trean. -Brandtal. Uppfattat.
-Tyvärr har ju en av oss fullt upp. -Du ska åka till Bahamas.
-Förlåt. Hur är det med dig? -Hur bra som helst.
Du ser sliten ut. Ska jag ta hit min frisör?
-Var det nåt mer? -Här är grundkraven.
Rimliga förhoppningar och drömmar. Det behöver inte vara science fiction.
Roger?
Du är väl Dee.
Vilket nöje att träffa er på riktigt.
-Goder morgon. Hur var resan? -Hittills bra.
-Vilken sol, va? -Jo.
-Har ni besökt Kalifornien förr? -Jag har ett ärende.
-Jag återkommer. Första mötet vid 12. -Har någon ställt in?
Du ska intervjua folk med jobb. De får smita ut.
-Det blir lunch eller frukost. -Då kan vi rangordna dem i förväg.
Jag har gjort det, och du med. Vi behöver inte göra det ihop.
-Santa Monica eller Sunset? -Sunset till Highland till Cahuenga.
Du kan väl visa mig stan?
Vad sägs om Beverly Wilshire? Har ni sett Warren Beatty?
Inte än.
Mer pengar, större konton, fler utmärkelser
internationella affärer och en rymdstation?
-Bensinstation. -Förlåt om jag stör.
-Har du min synonymordbok? -Antagligen.
-Du måste godkänna Peter Pan-kakan. -Han är upptagen.
Lägg dig inte i. - Vi går inte vidare utan ditt godkännande, det vet du.
-Varsågod. -Ska jag resa på mig?
Nej, förklara bara generellt.
Peter Pans bästa vän är Tingeling. Därför är hans kaka döpt efter henne.
Vi ser avskedsbrev i barnslig handstil och hör barnröster-
-säga att de lämnar konkurrenterna för Tingelingkakor med jordnötssmör.
Varje brev driver med en konkurrent.
"Kära Nilla Wafers, du är så trist att det är slut. Susie."
"Kära Oreos, håll ihop, jag älskar en annan."
-"Chips Ahoy, hoppas..." -Jag fattar.
En tecknad trollstav vidrör kakan. Det glittrar.
"Älskare av Peter Pan-jordnötssmör älskar Tingelingkakor mer än andra."
-Jesus, "älska" nu igen? -Vi använder det jämt.
Barn hajar det inte och vuxna får aldrig höra det. Andra idéer?
-"Ett enda Ting så är man fast." -Vad är det för fel med det?
Hur ska de att veta Ting är Tingeling?
För att ni säger det fem gånger på 60 sekunder.
-Hinner vi ändå? -Det var därför vi hade mötet.
-Jim McCloud kommer snart. Var är Lou? -Han ringde. Han är sen.
Ringde han? Varifrån?
Var inte arg på honom. Han jobbar på nåt stort.
-Vad då? -Oss emellan, Hanna-Barbera.
-Animationsbolaget? -Ja.
De är intresserade av en serie han skapat. Som Gomer Pyle, fast en apa.
-Hur länge har det här pågått? -Sedan han var soldat.
-Jag tror att han saknar det. -Det var inte det jag menade.
Hej. Hur står det till? Ni måste vara herr McCloud.
-Ja. Ja det är jag. Och ni är? -Joan Harris. Kundansvarig delägare.
Herr Avery är sen, men jag antar att vi kan börja. Jag beklagar.
-Dee, ordnar du lite kaffe åt honom? -Ja tack.
Hoppas ni inte fick vänta. Jag träffade Jim.
Jim McCloud, Joan Harris.
-Ett nöje att träffa er. -Nöjet är på min sida.
Jim, kom in. Slå dig ned. - Dee, ordnar du en Sanka åt mig?
-Vem är ni? -Richard Burghoff.
-Jag letar efter min optiker. -Varför sa ni inte det?
Om en kvinna som ni vill prata med mig... Jag är lätt närsynt, inte blind.
-Ät middag med mig. -Jag vet inte.
Jag vill se om jag kan få jobbet.
-Joan, kommer du? -Jag måste gå.
Franskt?
Varför skriver jag på de här nu?
Du skriver på igen när du löser in dem. Så att de vet att det är du.
Men om nån stjäl dem kan de ju imitera min namnteckning.
-De har ett system, Sally. -Varför är du så sur?
-Resan var din idé. -Jag kommer att sakna dig.
Prata med dem om att besöka Colonial Williamsburg. Ni åker förbi.
Tolv delstater på 12 dagar. De kan inte stanna överallt.
-På min resa var det sex delstater. -Var inte de fortfarande kolonier då?
Vi stökade en del. Du ska veta att det är förväntat.
-Stökade? Är det sant? -Du vet, vara vaken hela natten...
Vi försökte förstöra alla glödlampor i korridoren på varje hotell.
-Det kommer vi inte att göra. -Nåja...
Det kommer att finnas pojkar överallt och du kommer att vara hemifrån, så...
Hoppas du har omdöme nog att inte bete dig som om du smitit ur en bur.
Tyvärr, mamma, men det här samtalet kommer lite sent.
-Och min mens är lite sen. -Du tar aldrig nåt på allvar.
-Hur gick det? -Som jag förväntade mig.
De älskade lobbyn, men tomheten är problematisk.
-Det finns andra sätt att sälja. -Det här kräver för mycket fantasi.
Det finns ingen bättre möjlighet. Vem är din bästa intressent?
En ung börsmäklare från New Jersey med en fyraåring och ett barn på väg.
Säg då att den som bodde här tjänade en miljon på att uppfinna frisbeen.
De var tvungna att flytta i en hast till ett franskt slott, av skatteskäl.
Lite glamour, lite hopp.
Jag är ingen trollkarl. Jag måste visa den för folk med öppna ögon.
Och vet du hur det ser ut? Det ser ut som om det bor en sorglig människa här.
Vad hände? Han skilde sig, spillde vin på mattan-
-och orkade inte byta den, ens för sin egen skull.
-Skyll inte på mig. -Det stinker misslyckande här.
-Ett renoveringsobjekt för 85,000. -Många underbara saker har hänt här.
Ja, det märks då inte.
-Jag känner på mig att det går bra. -Vi ses imorgon.
Du vet att jag flyger väldigt tidigt.
-Du åker ingenvart. -Jag menar allvar.
-Joan, jag har suttit inne i fem år. -Du beter dig som det.
-Här är planen: Först kysser jag dig... -Jag kan fortsättningen.
Sen ställer du in din flygresa och så bilar vi till Malibu och äter hummer-
-på en turistfälla där alla förlovar sig.
Sedan till Biltmore i Santa Barbara där jag ska sitta i en solstol-
-och se på när du kliver i och ur poolen.
Richard, det låter underbart.
Men jag har folk som väntar på mig. Och de har säkert du med.
-Jag sa ju att jag är pensionerad. -Jo. Och fastighetsmiljonär.
Du tror visst att jag är lättlurad.
-Är du filmproducent också? -Nej.
Men resten är sant, raring.
Vad är resten?
Vi har väl undvikit det här hela natten.
Jag är skild. Och du?
Tror du att jag skulle göra det här om jag var gift?
-Har du någonsin varit gift? -Ja.
-Jädrar vad han gjorde bort sig. -Minst sagt.
22 år. Jag stannade för barnens skull.
Och när min yngsta tog examen och hon var på väg till Europa...
Då tänkte jag, "Jösses, vad trevligt det verkar."
Jag menar, jag har byggt upp något. Jag byggde många saker.
Men jag sköt också upp en massa saker. Och nu är jag fri.
Fri som en fågel.
-Jag måste jobba. -Så du har en familj att försörja?
Nej.
Jag har bara äntligen fått det jobb jag alltid har velat ha.
Så du är bara en affärskvinna på tjänsteresa.
Jag skickar blommor.
-God morgon. -Herr Sterling kom för prognostisering.
-Jag sa att ni var på biblioteket. -Ingen dålig idé.
Letar fram pressmeddelandet från när vi startade SCDP, december 1963.
-Kaffe? -God morgon, Don.
Nej, jag fixar det.
-Meredith gav mig två. En räcker. -Visst.
-När har du St. Josephs-casting? -Två veckor.
-Har du träffat nån vi bör prova? -Nej, jag bara organiserar mitt schema.
Tycker du också att vi har mindre att göra, men mer att tänka på?
Inte riktigt. Kanske är jag en dålig chef.
Kanske är jag för praktisk.
-Efter castingen, vad händer sen? -Vi plåtar annonsen?
Nej, vad kommer framtiden att erbjuda?
Det är bra nu, men finns det ett scenario där det är bättre?
Du är otrolig. Roger bad faktiskt mig att göra det där först.
Hur slapp du undan?
Funderade lite och insåg att du är så mycket bättre på att måla upp en bild.
-Så du hade tankar? -Visst.
Vi kommer att ha ett oljebolag. Kanske Goodyeardäck. Vi kan ju bilar.
-Är det din dröm? -Nej, jag menar...
Självklart vill jag en dag... Jag vet inte.
Vad då?
Jag skulle verkligen vilja göra reklam för ett läkemedel.
Större konton? Är det din högsta önskan?
Det är därför jag gör utvärderingar.
Före McCann funderade jag bara på om firman skulle överleva året.
Eller kommer jag ens vara här? Nu kan det vara vad som helst.
-Richard Burghoff ringer. -Jag tar det.
-Hallå. -Då stämmer det du berättade.
Trevligt att höra av dig. Hur är det i paradiset?
-Jag vet inte. Jag är i stan. -Vad? Är du i New York?
-Säg var vi ska äta. -Oak Room, 19.30.
-Hämtar jag dig på jobbet eller hemma? -Vi ses där.
Bra. Då kan du göra entré.
-Där har vi ju dig. -Och där har vi dig.
-Vi har problem med jordnötssmörskakan. -Don, lyssna inte. - Pete, vad gör du?
-Kunden hatade skissen. -Ja, det är ju problemet.
Sen började Mathis och Ed bråka, och skyllde på varandra.
Redan det var oerhört olämpligt. Sedan sa Mathis...
-...ett svärord. Har du hört på maken? -Han var frustrerad.
-Han kan inte sparka dem. -Jag kan sparka dig.
Ingen får sparken. Skicka in idioterna igen.
-Absolut inte. -Annars ser det ut som vi börjar om.
Det var passion. De har hört svärord förr.
-Visst. - Jag vill se nya idéer snabbt. -Problemet löst.
-Kan jag stå till tjänst? -Är Sally hemma? Jag är hennes vän.
Sally. En ung man söker dig.
-Vad heter ni? -Loretta.
-Är fru Draper hemma? -Fru Francis.
-Vad gör du här? -Jag var i närheten.
-Betty är hemma. -Spela roll. Jag ville bara träffa dig.
Där ser du. Du klarade examensproven.
-Hur går sommaren? -Jag ska på tonårsresa.
-Sen kanske jobba som livräddare igen. -Är du upptagen just nu?
-Jag öppnar. -Jag öppnar!
-Jag kommer alldeles strax. -Jag behöver använda toaletten.
-Paula. - Det här är Sally. -Hej. Har du en karta till toan?
-Första dörren till vänster. -Hej.
Vilket vackert hem ni har.
Sally, jag visste inte att du hade gäster.
Vi kikar bara in. Vi ska till Playland och tänkte att du kanske ville åka med.
Tänker du inte presentera mig?
Jag är Glen Bishop. Vi bodde på samma gata i Ossining.
Glen?
-Herregud. Hur gammal är du? -18.
-Så, har ni hållit kontakten? -Vi är brevvänner.
-Vad har du gjort själv? -Du ser så annorlunda ut.
Du är dig exakt lik.
-Bra, du hittade min ryggsäck. -Ja, den låg i förrådet.
-Du pluggar väl? -Jag avslutade första året på Purchase.
Det sägs vara en bra skola. Jag ska faktiskt plugga själv i höst.
Schysst.
Får jag faktiska pengar att ta till Playland?
-Självklart. Hämta min plånbok. -Kan inte du göra det?
Hej. Beklagar att jag sprang förbi. Min mamma hatar sånt.
-Jag var bara så nödig. -Det är ingen fara.
-Vill ni ha något att dricka? Iste? -Nej.
-Gärna en öl. -Självklart.
Vänta. Vi skulle väl till Playland? - Ska du med?
-Gärna, men jag har inga pengar. -Pratar du så med dina föräldrar?
-Har du röka? -Vi kan köpa det där.
-Var inte ute för sent. Du ska packa. -Trevligt att träffas.
Ha en trevlig sommar.
-Betty. -Ja?
Jag tycker att jag borde säga adjö mer formellt.
Struntprat. Du är välkommen hit när som helst.
Nej. Det är bara det att... Jag rycker in nästa vecka.
-Vad menar du? -Jag anmäler mig.
-Han gick med i militären. -Skojar du?
-Nej. -Är du helt jävla körd?
-Sally! -Du kan inte förstå.
-Du hatar ju kriget. -Inte längre.
Men Kent State, då? Du grät. Du skulle ansluta dig till rörelsen.
Ska svarta barn dö medan vi sitter hemma och röker på? Det är omoraliskt.
-Var det din idé? -Vi har just träffats.
-Du kommer att dö. För vad? -Lyssna inte på Jane Fonda här.
Det är mycket modigt gjort.
Vet ni vad? Ha det så kul på Playland.
Tänk på att barnen där är i samma ålder som dem du kommer att mörda i Vietnam.
Sally, kom igen.
-Jag beklagar. -Nej.
Det var förväntat.
Du har uppenbarligen vuxit upp och blivit en bra ung man.
Tack, frun.
Låt inte det här förstöra er dag. Vi ses när du kommer tillbaka.
Sally med.
"Tjugo gånger fyrtio samt sju år sedan..."
Vi vet var vi har varit, vet var vi är.
Låt oss anta att det är bra.
Men det måste bli bättre.
Det ska bli bättre.
Herr Mathis vill träffa er. Jag sa att ni var upptagen.
Skicka in honom.
Hej, Don. Ville bara tacka för att du kämpat för mig.
-Vem har sagt det? -Ska vi öppna den?
-Jag behöver inget. -Jag uppskattar förtroendet för mig.
-Vad vill du? -Jag vill att du kommer på mötet.
Nej.
-Du måste reda ut det här själv. -Hur?
Ska jag be dem om ursäkt? Be Ed om ursäkt ?
Smälla min hand i dörren om och om igen?
Jag avbröt kunden vid en presentation för Lucky Strike, vårt största konto.
-Vad sa du? -Jag skulle inte prata.
Bad jag om ursäkt, skulle de aldrig jobba med mig.
Varför?
-Behöver jag verkligen förklara det? -Inte om du inte vill.
Nästa gång tog jag Lee Garner i hand och sa:
"Har du mage att komma tillbaka hit, så som du skämde ut dig?"
Okej. Jag tror jag förstår.
Jag vet inte. Ta med en tvål.
Säg att du ha den ifall du behöver tvätta ur munnen. Nåt sånt.
Tack, Don.
Det var en stor affär. Fyra golfbanor.
Några herrgårdar planerade runt om. Palos Verdes.
-Är det fint? -Ja, älskling.
Plötsligt dyker några hippies upp, och skriker om billiga bostäder, fåglar....
Riktiga radikaler om de föredrar billiga bostäder över en golfbana.
-Vems sida står du på? -Jag håller på den som ligger under.
Nu ska vi se hur godhjärtad du är. Vad sägs om en sängfösare?
Det låter trevligt.
-Var sa du att du var? -Vem?
Berätta sanningen. Är du gift?
Nej.
Ljug inte för mig, är du snäll.
-Jag har en liten pojke. -Jaha.
Han heter Kevin och är fyra år.
Fyra? Det är en väldigt liten pojke.
-Gör det någon skillnad? -Nej.
Kan jag få notan?
Ja, jag mår bra. När beräknas han komma tillbaka?
Men jag åker iväg i morgon och vill säga adjö.
Ja.
Säg bara att jag är ledsen och jag vill säga adjö.
Han måste ringa mig.
Förlåt. Jag ville inte få er att gråta.
Okej.
-Vad gör du? -Jag vill ha händerna fria.
Gör det nåt om jag ringer ett samtal? Jag måste meddela att jag blir sen.
-Får jag bjuda på en konjak? -Gin och tonic.
-Kan jag få en extern linje, tack? -Ser man på. Is.
Det är ett bra hotell.
-Familjen Harris. -Hej, Maureen. Det är Joan.
Jag ville se om du kunde stanna lite längre.
Jag vet inte. Den är redan kvart i tio.
Vad sa vi, elva? Vad sägs om klockan ett?
Jag vet inte. Jag ska iväg.
Kan jag övertala dig att stanna fram till midnatt?
Okej. Han hade svårt att somna. Han var rädd för en ko eller något.
-Det är en häst. Är allt bra nu? -Jag har inte hört något. Jag kollar.
Underbart. Tack så mycket.
-Måste du gå? -Nej, vi har all tid vi behöver.
Eller fram till midnatt.
Jag hade ändå inte tänkt sova över. Det är den sortens kvinna jag är.
En kvinna med ett litet barn.
Vore det bättre om jag var gift?
Raring, låt det tala till min fördel att, ja...
Jag kunde ha väntat tills efteråt med att säga att jag inte gillar det här.
-Jag gillar inte det här. -Vad är det du inte gillar?
Jag älskar barn. Men mina är redan vuxna och jag...
Jag vet att det låter själviskt, men jag är klar med den delen av mitt liv.
Förmätet sagt.
Jag vet vad det här är, och du med. Annars hade du inte ljugit.
Det här är otroligt. Vilken besvikelse du är.
Det var inte så här det skulle bli. Jag har en plan: inga planer.
Du kan inte åka till pyramiderna, eller nånstans.
Du har rätt.
Trevligt att träffas.
Fröken Olson vill prata med er när ni har tid.
Skicka in henne.
-Ted bad mig att utvärdera mig själv. -Han respekterar väl din åsikt.
-Jag är trött på det här. -Börja där.
Jag är allvarlig. Jag vill bli utvärderad. Jag har haft att bra år.
Vad ser du inför framtiden?
Tja...står den frågan med?
Nej, jag är bara nyfiken.
Jag skulle vilja vara byråns första kreativt ansvariga kvinna.
-Roar det dig? -Jag är imponerad av ditt exakta svar.
-Finns det nåt annat? -Det är det jag frågar.
Låt oss säga att du når dit. Vad händer sen?
-Få in en storkund. -Och sen?
Ha en stor idé. Skapa en slogan.
-Så du vill bli berömd? -Ja.
Nåt mer?
Jag vet inte.
Jo, det gör du.
Skapa något av bestående värde.
-Inom reklam? -Det här ska handla om mitt jobb.
-Inte meningen med livet. -Tycker du inte att de hör ihop?
-Du var surare än anat. -Ska jag göra det här?
Du kan väl skriva ner alla dina drömmar så att jag kan racka ned på dem?
-Var i helvete har du varit? -God morgon på dig med.
-Jag var i skolan. -Varför sa du inte det igår?
-Gav inte Gail dig mitt schema? -Vilket radarpar du och Gail är.
-Hon behövde verkligen semester. -Jag tror du behöver det.
Vet du vad? Du förstör mitt liv.
Hejdå.
Hejdå, sötnos.
Ni lär bli imponerade. Inte minst av hur fort de fick ordning på det här.
Trevligt att ses igen.
Har ni mage att komma tillbaka hit, så som ni skämde ut er?
Besökte ni världsutställningen? Det är så jag tror att den kommer att se ut.
Vilken del tyckte du bäst om?
-Bra. Du är här. -Kan jag hjälpa er?
-Stick. -Vad är det?
-Jag sa det där, och så åkte jag ut. -Vad pratar du om?
Jag drog ditt skämt och det misslyckades.
-Tvålgrejen? -Nej!
Det där jag sa till dem att de var skitstövlar.
-Du kunde ha tänkt ut nåt eget. -Det gjorde jag. Att be om ursäkt.
-Men såna som du behöver inte det. -Såna som jag vet hur man gör.
Roger berättar om Lucky Strike med, men säger att Lee Garner Jr var kär i dig.
Att han skulle fantisera om att runka av dig.
Du är ful i mun. Ta ansvar för ditt misslyckande.
Du brände kontot för att du saknar karaktär.
Du saknar karaktär. Du är bara stilig. Sluta inbilla dig.
Alla har problem. Vissa kan ta itu med dem och vissa kan inte det.
Nästa sak för dig att ta itu med är att du förlorat jobbet. Du är avskedad.
Jag antog det när jag kom in.
Jag visste bara att jag inte skulle be om ursäkt.
-Allt väl? -Stäng dörren, är du snäll.
Jim McCloud här för att träffa er. Han väntar i foajén.
Vad gör du här?
-Jaha, tackar så mycket. -Jag är en knöl, okej?
Nej, det är mitt fel. Jag tänkte på det och ska skicka iväg min son.
-Vad? -Jag tänkte på vad du sa.
Jag gillar dig med, och måste jag välja mellan dig och min son, väljer jag dig.
-Det var inte det jag sa. -Det var precis det du sa.
Tja, jag har funderat på det och jag vill vara del av ditt liv.
Och din lilla pojkes med.
Jag bor med min mamma. Och har skilt mig två gånger.
Jag ska köpa några fastigheter i New York. Var bor du?
-12th Street. -Där tänker jag inte köpa fastigheter.
Men jag ordnar ett ställe nära parken och så besöker ni mig.
-Allihop. -Vi får se.
Jag vill inte vara stelbent. Då blir man gammal.
-Får jag ringa dig? -Okej.
Jag svarar.
Hej.
-Jaha, hej. -Loretta släppte in mig när hon gick.
Jag ville inte överraska dig.
-Nej, det är lugnt. Sally är inte här. -Jag vet.
-Kan jag få något att dricka? -Självklart.
-Vad har du i åtanke? -Vad sägs om den där ölen?
-Vill du sitta ner? -Nej.
De har öl där borta.
Enligt vad jag läst har de alla bekvämligheter.
Sally är arg. Min mamma är arg. Men inte du.
De oroar sig för dig. Jag med, ärligt talat.
-Men du förstår varför jag gör det. -Ska jag säga att jag tycker om det?
Det gör du, för jag är modig, älskar mitt land och vill skydda alla i det.
Glen...
Jag vet att nåt kan drabba mig.
Men jag känner mig trygg eftersom jag vet att du är min.
Glen, sluta.
Varför?
Eftersom jag är gift.
Jag är ledsen.
Det är lugnt. Jag förstår.
-Det gör du inte. -Jag vet inte vad jag ska säga.
Det här skulle bli det goda som kom av det här. Det är det enda jag tänkt på.
-Glen.. -Jag vet att du känner mig.
Jag vet att du vet vilken man jag kan vara.
Glen, säg inte att du gjorde det här för mig.
Det skulle jag inte kunna leva med.
Det är så mycket värre.
Vad?
-Jag åkte ur skolan. -Åh, nej.
Får min styvfar veta det så dödar han mig. Sparkar ut mig.
När jag sa det här till honom, så var han så stolt.
Allt var bara hur bra som helst.
Du kommer att klara dig. Det är jag säker på.
Låt mig inte äta mig mätt på de här.
Bussen går 20.30. Kommer maten i tid?
-De har väl slut på herrelösa katter. -Du är så rolig.
-Han säger alltid samma sak. -Det är ändå roligt.
-Vad ser ni mest fram emot? -Washington DC.
-Vi ska till senaten. -För att protestera?
Nej, vi får en rundtur av senator Dodd.
Vi ska att hitta ett kontor åt Carol.
-Vill du jobba där en dag? -Jag vill bli senator.
-Imponerande. Vad bra. -Jag vet inte vad jag vill bli.
Det listar du ut. Vad har du för intressen?
Jag vill nog mest bara bo i New York.
-Jag vill bli översättare i FN. -Yolandas pappa är diplomat.
Jag är så trött på frågan om vad jag vill göra.
Tja, om du kommer på svaret, bör du skriva ner det.
För när du blir äldre, så kommer du att glömma det.
-Skrev ni ned "reklam"? -Jag visste inte vad reklam var.
Men jag ville också bo i New York.
-Så, var bor du, Don? -Var jag bor? Upper East Side.
-I en takvåning? -Ja, faktiskt.
-Men han var fattig under sin uppväxt. -Och nu har du en takvåning.
-Får jag? -Javisst.
När jag ser på tv, är det reklamfilmerna jag tycker bäst om.
-Så vad vill du göra, då? -Jag vill bara att äta middag.
Det är bra att ha realistiska mål.
-Adjö, herr Draper. -Adjö.
Tack för middagen.
-Sally! -Jag vinkar från bussen.
Vänta en sekund.
-Du får vara nervös inför resan. -Du kan visst inte behärska dig.
-Vad pratar du om? -Sarah är faktiskt 17.
-Det är jag väl medveten om, Sally. -Men det hindrar dig inte.
Och det hindrar inte mamma.
Ger någon er uppmärksamhet, och det är alltid nån som gör det-
-så blir ni bara så slemmiga.
Din kompis är lättfotad, Sally. Jag ville inte genera henne.
Vet du vad jag ska skriva ned som min dröm?
Att ta en buss, bort från dig och mamma-
-och förhoppningsvis bli en annan person än ni två.
Hallå. Jag är din far.
Du kanske inte vill höra det här, men du är som din mamma och mig.
Det kommer du att inse.
Du är en mycket vacker flicka. Det är upp till dig att vara mer än så.
Bobby, Gene, kom tillbaka. Det är läggdags.
-Jag vill se på Brady Bunch. -Visst.
Ge mig den där.
-Hallå? -Jaha...
Det här tar bara en minut.
Det är klart. Jag gjorde det. Jag vet inte hur, men de skriver på.
-Just nu? -Begärt pris. 30 dagars deposition.
-Jaså? -Nu måste vi hitta ett ställe åt dig.
Undertext: KHJE Thelin www.ordiovision.com